FORTALT AF DAVID ATTENBOROUGH
Dette er det nyeste habitat på Jorden.
Her står dyrene over for-
- den største forandring, der er undergået Jordens overflade.
Det forventes, at byerne vil vokse med næsten 30% i dette årti.
Det virker måske som et fjendtligt sted for dyrelivet.
Men for de modige er det en verden fuld af overraskende muligheder.
BYER
Jodhpur i Indien.
En bande unge hulmanabehanner-
- er mødt op for at udfordre den lokale alfahan.
Alfahannen regerer over et værdifuldt byområde.
Men det er en konstant kamp at bevare sin position.
De unge hanner er gået sammen for at vælte ham af pinden.
Hvis de vinder, vil en af dem overtage alfahannens hunner-
-og måske dræbe hans unger.
Der er 15 hanner i flokken.
Alfahannen skal jage dem alle ud af sit territorium.
Han har jaget halvdelen af dem væk-
- men en fraktion er kommet tilbage og chikanerer hans hunner.
Han må endnu en gang i kamp.
Endelig lykkes det for ham at jage dem alle væk.
Han vender sejrrig tilbage, men med et grimt sår på højre ben.
Det er hårdt at bo i byen.
Hver eneste dag skal han jage ubudne gæster væk.
Men det er det værd.
For de urbane miljøer er formentlig de bedste i verden for hulmanaber.
De er fulde af mad.
Her i tempelhaverne har hulmanaberne over århundreder-
-udviklet et overraskende forhold.
Et forhold, der har sikret dem en konstant kilde til mad.
Hinduer associerer hulmanaber med den hinduistiske gud Hanuman-
-og holder dem i ære.
De får al den mad, de kan æde.
Og den ernæringsrige mad har medført et babyboom.
Hunnerne i byen føder dobbelt så mange unger-
-som hulmanabehunnerne i skoven.
Denne mor lever så godt, at hendes mælk kan ernære noget-
- som sjældent ses i naturen. Tvillinger.
Alle de unger kan danne flokke-
- som er langt større end dem, man finder i skovene.
Når de ikke skal bruge tid på at finde føde, kan de lege i stedet.
Der kan være store fordele ved at bo i byen.
Udfordringen består i at finde sin niche.
New York.
Dette tætbebyggede landskab er blandt de mest unaturlige på Jorden.
Alligevel ser vandrefalken her ud på et ideelt habitat.
Det kan virke underligt, men landskabet her-
- efterligner de forhold, som vandrefalken udviklede sig i.
De høje bygninger er fulde af små afsatser, hvor de kan bygge reder-
- og de høje afsatser er perfekte, når de skal fange vinden.
New York har verdens højeste koncentration af vandrefalkereder.
Vind, som rammer siden af skyskrabere, kastes opad-
- og hjælper fuglene med at få opdrift.
Og asfalten, der bages af solen, skaber termiske vinde-
- så fuglene kan svæve over byen uden at anstrenge sig.
Der er plads til mange vandrefalke her, for på gadeniveau-
-er der mange potentielle byttedyr.
Når de dykker, kan vandrefalke opnå en hastighed på op mod 300 km⁄t.
Men byttet holder sig nær jorden, tæt på bygningerne.
For risikabelt. Vandrefalken opgiver sit dyk.
Men anstrengelsen var ikke forgæves.
Falkene skal have byttet ud i åbent terræn.
Og Manhattan er omgivet af vand.
Herude ændrer oddsene sig til vandrefalkens fordel.
Her er masser af byttedyr året rundt-
- så det har kun taget 40 år for falkene at etablere sig her.
De har mere succes blandt skyskrabere end deres slægtninge i naturen.
I Mumbai i Indien bor der mere end 20 mio. mennesker.
Der er rovdyr her, og selvom de sjældent ses-
-er folk med rette bange for dem.
Kødædere, som lokkes hertil af de mange, intetanende byttedyr-
-er ude på jagt.
En leopard.
Hver aften udnytter de mørket til at jage.
De er store, så de har brug for store byttedyr for at blive mætte.
For at få mere end et glimt af dem og se deres jagtteknikker-
- har man brug for et kamera med nattesyn.
Leoparder har angrebet næsten 200 personer her i de sidste 25 år.
Men de går normalt ikke efter mennesker.
Leoparderne her er på jagt efter noget andet.
Grise.
Leoparderne foretrækker at jage de husdyr-
- som folk i stor stil har taget med til byen.
Grisene holder sig tæt på hinanden.
Byens uophørlige støj er en fordel for dem.
Den overdøver deres ankomst.
Leoparderne udnytter det til at jage i hele byen.
Det er en bestand, der trives.
Faktisk er verdens tætteste koncentration af leoparder lige her.
Det er ikke kun overfloden af mad, der lokker vilddyr til byerne.
De er normalt flere grader varmere end det omkringliggende landskab.
Her i Rom i december måned er der et dyr, der udnytter det til fulde.
Og det sætter sig sine spor.
På en enkelt vinterdag regner 10 ton klatter ned fra himlen.
Stære.
Om aftenen kommer de tilbage til byens varme-
-efter at have fundet føde på landet.
De vender tilbage til deres hviletræer.
Men de første er i størst fare-
-for at blive fanget af rovfugle.
Derfor venter de på, at andre kommer til. Der er sikkerhed i store flokke.
Som dagslyset forsvinder, fyldes himlen med en million stære.
Dermed opstår et af naturens store skuer.
Hvordan og hvorfor de opfører denne luftakrobatik-
-forstår vi stadig ikke helt endnu.
Til sidst vover de sig nedad og slår sig ned i deres yndlingstræer.
I de kolde vinternætter kan byens varme-
-være forskellen på liv eller død.
Men ud over læ og masser af føde kan byen også byde på glamour.
Genstandene her er blevet nøje udvalgt af en fugl-
-fordi de er skinnende og farverige.
Den store løvhyttefugl har brugt mere end et årti-
- på at opbygge sin samling af menneskeskabte genstande.
På en golfbane i Townsville i Australien-
- lægger han sidste hånd på sin enorme løvhytte.
Han håber, den vil imponere en hun.
Han bruger to timer om dagen på at flytte rundt på sine skatte.
Måske tager den sig bedre ud derhenne?
Men der mangler vist noget.
I stedet for at finde nye genstande i byen-
-vælger han at stjæle fra naboen.
En tøjklemme. Strålende.
Og en skinnende legetøjsbil.
Han risikerer at blive taget i det.
Ejeren er tilbage.
Der er dog en løvhytte, der er risikoen værd.
En bestemt genstand har fanget hans blik.
Han må vente på, at ejeren går sin vej.
Nu har han chancen.
En værdifuld skat: Et purpurrødt hjerte.
Haps.
Så er han klar til at få damebesøg.
Heldet er vist med ham.
Nu kan forførelsen gå i gang.
Han viser sine bedste genstande frem.
Måske et lille plastrør?
Eller hvad med en farvet snor?
Men det lader ikke til, at gæsten følger med.
En gaffel, madame?
Der er vist ikke noget, der virker.
Der er noget, der ikke helt stemmer.
Men han har stadig et es i ærmet.
Det røde hjerte.
Som det sidste udvider han de lyserøde fjer bag på hovedet-
- som bevis på, at han er voksen. Men han har taget fejl.
Det er ikke en hun, men en ung han, som endnu ikke har udviklet de fjer.
Og nu stikker han af med det røde hjerte.
Det er ikke let at finde sex i storbyen.
Men det er heller ikke let at opdrage sin familie i byen.
Det er forår i Toronto.
Vaskebjørnemoren her har byttet trækronerne ud med tage.
Hun fødte for to måneder siden og har gemt sine unger i en skorsten.
Nu er ungerne blevet for store til børneværelset.
Det er hendes første store udfordring som mor.
Tiden er inde til at flytte til et nyt hjem.
Hun skal have ungerne ned på jorden.
Men i stedet for en let klatretur ned ad et træ-
- skal hun klare en lodret mur uden ret meget at holde fast i.
Det er ungens første glimt af storbyens verden.
Fra skræmmende 10 meters højde.
Det er den sidste af hendes unger, der kommer ned.
De andre er allerede i gang med at udforske området.
Og de har meget at lære.
Ungen her er faldet ned og sidder fast i en gyde.
Mor kommer til undsætning og viser, hvad man skal gøre.
Sådan der.
Vaskebjørne er opportunister.
Og de er ivrige udforskere.
Men de skal hurtigt lære, hvordan man klarer sig i det her miljø-
-der er fuld af farer.
Mor kommer igen til undsætning.
Vaskebjørne i byer er beviseligt bedre til at løse problemer-
-end deres slægtninge på landet.
Når føden er så god, er det værd at bruge tid på at finde frem til den.
Det komplekse liv i byen begunstiger den kløgtige.
Men at konkurrere med mennesker ved højlys dag-
-kræver mere end bare intelligens.
Det kræver frækhed.
En foretagsom abeart er flyttet til Jaipur i Indien.
Rhesusaben.
Men hvordan får man del i den saftige frugt?
Hver morgen tager flokken den samme tur gennem asfaltjunglen-
-ligesom også mennesker pendler.
Nogle gange vil der selvfølgelig opstå trafikpropper.
Når de ankommer til markedet, begynder problemerne.
Med intelligens og frækhed kan de slå mennesker på deres hjemmebane.
Det er tyveri ved højlys dag.
Der er nogle dyr, som de fleste ville anse for at være for farlige i byen.
Den plettede hyæne.
De er frygtede, hvor de end kommer hen.
I udkanten af Harar i Etiopien mødes to klaner ansigt til ansigt-
- for at kæmpe om en værdifuld ressource.
Der er omkring 60 hyæner i hver klan, og de er lige gode i kamp.
Efter tre timers posering trækker taberne sig tilbage-
- mens vinderne tager hen for at hente præmien.
De sloges om adgang til byen.
Da de først er kommet indenfor, går de et bestemt sted hen.
Og de ved lige, hvordan man kommer derhen.
Det gamle kødmarked.
Lugten af slagtekrop er tyk i luften.
Traditionen er over 400 år gammel.
Slagterne lægger de knogler ud, de ikke har brug for-
-og så tager hyænerne sig af dem.
De er de eneste dyr, der kan det.
Her har ingen andre så kraftige, knogleknusende kæber.
Og forholdet mellem mand og vilddyr er gået et skridt videre.
Yusef lokker hyænerne hen til sit hus.
Han og hans forfædre har i fem generationer-
-madet hyænerne med hånden.
Indbyggerne i byen tror, at hyænerne udfører en vigtig opgave.
At de æder de onde ånder, der hjemsøger gaderne.
De er vilde og blodtørstige dyr, men når de er inden for bymurene-
-opfører de sig helt anderledes.
I resten af Afrika frygter man plettede hyæner-
- fordi de slår husdyr og indimellem børn ihjel.
De er muligvis de mest udskældte dyr på vores planet.
Men her i Harar har de et fredeligt forhold til mennesker.
De har vundet menneskets tillid.
Da de holdt op med at være bange for mennesker-
- formåede et dyr at sprede sig til alle byer i stort omfang.
Duer er den suverænt mest succesfulde storbyfugl.
I Albi i Sydfrankrig kommer duerne ned til floden for at bade.
De skal rense deres fjer, fjerne byens støv og køles ned.
Men døden ligger på lur.
Et rovdyr udnytter netop det, der står bag duernes succes.
Deres mangel på frygt.
Når duerne bader, flyder olie fra fjerdragten ned ad floden-
-og bliver opdaget.
Den uhyrlige europæiske malle.
De kom hertil for 40 år siden, men har hurtigt bredt sig.
De har praktisk talt udryddet den oprindelige fiskebestand-
-og har nu fået smag for duer.
De ser dårligt-
- så de bruger skægtråde til at opfange byttedyrs bevægelser.
Det er en ny strategi for en fisk, der normalt holder til på bunden.
Efter at have boet i byen i 1.000 år-
-må duerne nu lære at undgå en fisk.
Byer er i konstant forandring, og nogle gange går det hurtigt.
Dyrene må håndtere forandringerne eller forsvinde.
En af de største forandringer i nyere tid-
- udspringer af en enkelt opfindelse for knap 140 år siden.
Elektrisk lys.
Det er blevet stærkere og stærkere.
Det fylder gaderne med lys.
Det er overalt i byen.
Endda under jorden.
Forskellen på dag og nat bliver mindre mærkbar.
Og det påvirker i høj grad vilddyrenes opførsel.
I naturen udløser lys alle mulige opførsler.
På en aften med fuldmåne dukker hundredvis af små karetteskildpadder-
- op fra redernes sikkerhed nede i sandet.
Deres instinkt fortæller dem, at de hurtigt skal ud i havet.
De finder vej ved hjælp af fuldmånen, hvis skær reflekteres på vandet.
Men denne nyudklækkede unge er forvirret.
Den går i den forkerte retning.
Der er klare lys på land.
Og ungerne her kravler væk fra vandet mod de lys.
Det står rovdyr klar til at udnytte.
Krabber holder nu til i huler lige neden for strandens lys.
Så skal de bare vente på, at byttet kommer.
Hvis ungen slipper væk, er den stadig i fare.
Lysene bliver mere og mere forvirrende.
80% af ungerne på stranden her-
-bliver desorienterede af byens lys.
Vejen bliver endestationen for mange.
Hver aften bliver hundredvis fanget i regnvandskloakker.
Den er udmattet efter at have kravlet så langt.
Ungen her har ikke store chancer for at overleve.
Skildpadden er en af de utallige arter-
- der ikke har været i stand til at tilpasse sig byens forandringer.
Kun få dyr har formået at tilpasse sig et liv med os.
Hvert årti forsvinder et område på størrelse med Storbritannien-
-under en asfaltjungle.
Men sådan behøver det ikke at være.
Er det ikke muligt at bygge byer, der er i større harmoni med naturen?
Hvordan og om vi beslutter os for at invitere dyrene tilbage er op til os.
Træet hejses næsten 30 etager op.
Det er et af 800, som plantes-
- for at skabe en vertikal skov i Milano.
Normalt ville så mange træer fylde to hektar skov-
- men her fylder de kun en tiendedel af det areal.
At gøre huses mure og tage grønne ville kunne skabe et rigt habitat-
-hvis vi ønskede det.
Der er én by, hvor den idé anvendes i stor stil.
Singapore.
Her har man plantet 2 mio. træer ide sidste 45 år.
Byen har flere arter end nogen anden i verden.
Og det er en praksis, der har spredt sig til hele byen.
Vandet er blevet renset, og de glatpelsede oddere vender tilbage.
Men det nok mest spektakulære eksempel på den grønne by-
-er denne lund med supertræer.
De 50 meter høje metalstrukturer er nu fulde af liv.
Der er plantet slyngplanter, som vokser over de yderste grene.
Det er en ny urban verden-
- som vi har tegnet og bygget med andre for øje.
Skab plads, så kommer dyrene tilbage.
Er dette en forsmag på fremtidige byer?
Det kunne blive muligt at se dyrelivet trives i byer verden over.
Vi er trods alt arkitekterne bag storbyens verden.
Mere end halvdelen af os bor i byer.
Mit hjem er her i London.
Når man ser ned på metropolen-
- er det slående, hvor opfindsomt vi har ændret Jordens overflade.
Men det er også tankevækkende.
Det minder mig om, hvor let det er at miste forbindelsen til naturen.
Men det er den forbindelse-
- som både menneskers og naturens fremtid afhænger af.
Det er vel vores ansvar at gøre alt, vi kan-
- for at skabe en planet, der ikke kun er vores hjem...
...men et hjem for alt liv på Jorden.
INDSPILNINGSDAGBOG
Når man er vant til at filme i naturen, var storbyen-
-en noget anderledes oplevelse.
To hold tog ud på to meget forskellige missioner.
Det er første gang, Mark og Louis er i Indien.
Der er knallerter, og vi stopper ikke. Åh, du godeste.
Ja, vi er i Indien.
Sammen med resten af holdet vil de tæt på de aber-
- der har forladt naturen for byens pulserende liv.
Tænk, at aberne forlod idyllen for det her kaos.
Men de har det fint. Faktisk har de det nok bedre i støjen, end jeg har.
For at komme tæt på abernes verden bruger Mark nyt udstyr-
- som stabiliserer kameraet og fører ham helt ind i kampens hede.
Mark og Louis får deres sag for.
De skal håndtere kameraer til flere tusind pund på gadeniveau.
Hellere dem end mig.
Du har en dame med blomkål til venstre for dig, Mark. Til venstre.
Jeg er mere vant til junglen.
Det her er en anden slags jungle, med mennesker i stedet for træer.
1.000 km sydpå i Mumbai må kameramand Gordon Buchanan-
- tage en anden kamerametode i brug for at kunne filme en leopardjagt.
Det er svært at forestille sig, når man er omgivet af mennesker-
- men der kan være leoparder mindre end en kilometer herfra.
Man har kun fanget små glimt af kattene-
- og der skal infrarøde kamerafælder til for at finde dem.
Er du tilfreds med kompositionen? Hvad med dig? Korrekt lukkehastighed?
Gordon håber, at kamerafælderne afslører, hvor leoparderne jager.
For abeholdet var det nemt at finde dyrene.
Men det var en helt anden sag at følge med dem.
Det skrev de ikke på risikovurderingen. Nu i lysken.
De er mere hårdføre end de aber, jeg har filmet i naturen.
De er ikke bange for os.
Se bare ham her. Han giver sig i lag med grise, geder, køer-
-og mig, når han har lyst.
Men når aberne er så frække, kan Mark let følge dem ned ad gaden.
Men for at filme dem på hustagene er de nødt til-
- at hænge et kamerakabel op mellem bygningerne.
Men det kræver en lidt kreativ opsætning.
Jeg har en blød mandarin, som jeg skal kaste over til holdet derhenne.
Vi kaster den fra tag til tag, og vi har sikret os, at der er fri bane.
Er I klar? Godt.
Godt. Det var godt.
Den landede i gården, så det er perfekt.
Jeg tror, kablet er omkring 60 meter langt.
Vi kan styre kameraet, som vi vil. Vi kan panorere og dreje.
Det burde give nogle dynamiske, flotte billeder.
Holdet får et godt indblik i abernes gavtyveagtige liv.
De begynder også at finde de ruter, de bruger gennem byen.
I løbet af nogle uger kommer aberne ret tæt på holdet.
Så, lille abe. Godt så.
De er omgivet af aber, så Mark kan filme iblandt dem.
De er magiske. Aberne opfører sig helt naturligt. Det er fantastisk.
- Godt, Louis. - Rigtig fint.
I Mumbai afslører kamerafælderne leopardens tilholdssteder.
Men for at kunne filme deres jagt i byen-
- må Gordon bruge det sidste nye inden for termiske kameraer.
Jeg tror ikke, at leoparderne kommer, når der er så meget larm.
Til sidst sænker en relativ stilhed sig.
Kameraet har opfanget noget bag nogle buske.
Det er noget lyst, der bevæger sig, noget varmblodet.
Sådan der.
En leopard. Se den lige.
Den ved helt bestemt, at jeg er her.
Normalt skal man vente i flere uger på at se en leopard så tæt på.
Og jeg så den så tidligt.
Over den næste måned kan Gordon bruge kameraet til at se i mørke-
- og blive den første til at filme en leopardjagt i byen.
Men det er først hen mod slutningen, at det mest mindeværdige møde opstår.
Se lige, hvor stor han er. Han kommer herop, han kommer herop.
Du fredsens, se ham lige. Han er omkring tre meter fra mig.
Jøsses.
Mit hjerte hamrer. Det var tæt på.
Jeg har aldrig før været så tæt på en leopard.
Det er ofte sådan med dyr i byerne, at det er menneskers tilstedeværelse-
- der gør det muligt for visse dyr at klare sig godt.
Det er bare utroligt, at et af de dyr er leoparden.
Det er ikke kun Gordon, der oplever overraskende møder med vilde dyr.
Da de filmer hulmanaber i Jodhpur, ser holdet for alvor-
- det ejendommelige forhold mellem mennesker og dyr i indiske byer.
De er så tolerante. Det er utroligt.
Og det gør et stort indtryk på dem.
Det er smukt.
Ja, det er smukt.
Når man tager til Indien, indser man-
- at hvis man lukker dyrene ind i byen og tager dem til sig...
...så er det her belønningen. Det er en fænomenal forbindelse-
- med fantastiske skabninger, og det føles vidunderligt.
Det var en overraskende åbenbaring, at det var i byerne-
- at filmholdet havde nogle af de mest specielle møder med vilde dyr.
Nina Rømer Gylling www.btistudios.com